D E Č A K
Izvinite, g-đice. Nisam znao kako drugačije da Vas probudim.
Hilširovi su morali da odu gore.
Izvinjavaju se i mole Vas da sačekate u sobi za posete.
Izgleda kao iz bajke, zar ne?
Hilširovi su već to sredili.
Uneću Vaše stvari unutra. - Hvala.
Ima li nekoga gore? Zdravo!
Ima li nekoga gore?
Zdravo.
Izvinite.
Verovali ili ne, pokušao sam da Vas ne uplašim.
Ja sam kriva. Mislila sam da sam čula nekoga gore, pa sam...
Da li ste dobro? - Da, izvinite. Ovo je glupo.
Jeste li Vi g-din Hilšir? - Ne. - Znala sam to.
Ne, ja sam dečko za namirnice.
Odnosno, čovek za namirnice.
Zapravo, imam radnju.
Ja sam Malkolm. - Zdravo.
Vi ste verovatno novi nadzornik kuće? - Da, Greta Evans.
Doneo sam neke namirnice dole. Želite li da mi se pridružite?
Mogu da vam pokažem neka egzotična mesta,
poput špajza ili ostave za hleb.
Da li Vam to zvuči interesantno? - Zvuči sjajno, vodite me.
Vi ste Amerikanka?
Da. Ovo je prvi put da dolazim u Veliku Britaniju.
Da pogađam.
Kalifornija, jesam li u pravu?
Montana. Ovde? - Da. Tu u korpici.
Obično sam dobar u tome. Imam dar.
Dar?
Prognozer, vidovnjak, ili kako god vam bilo drago.
Moja baka je čitala sa lista čaja a majka sa dlana.
Iz čega Vi čitate? - Ja?
Iz žvakaće gume.
Ne možemo da biramo svoje darove, g-đice Evans.
Dozvolite, ne stidite se.
Da Vam dozvolim da...
Da vam čitam iz žvakaće gume. Ja sam profesionalac.
Verujte mi. - Dobro.
Dobro. U redu.
Zanimljivi tragovi zuba.
Vidim da ste pisac iz.
Feniksa, u Montani.
Došli ste da pronađete inspiraciju u Engleskom selu,
i da pobegnete od usiljenog i užurbanog života u SAD-u.
Ne. - Blizu?
Apsolutno ne. Ne.
Još jedan pokušaj. - U redu. - Samo još jedan.
U redu, video sam gde sam pogrešio. Sada je tako očigledno.
Vidim mračnu prošlost.
Beg od nekoga.
Tako izgleda.
Baciću je.
Ovo je bio moj najbolji pokušaj da flertujem.
Verovali ili ne, ovde smatraju da sam šarmantan. - U redu je.
Neverovatno je da neki od nas ovde uopšte i imaju porodicu.
Hleb? - U kredencu iza Vas.
Kakva je porodica?
Ljubazni su i veoma velikodušni.
Ljudi koje je zaista teško sresti.
A sin, Brams? - Brams...
On je...
Nisam siguran kako da to objasnim.
G- đo Hilšir.
Jako mi je drago da Vas konačno upoznajem.
Gde su Vam cipele?
Brams jedva čeka da Vas upozna.
Nikada nije upoznao nekog iz Amerike.
I ja jako želim da upoznam njega.
Sigurna sam da sam ovde ostavila svoje cipele.
Pojaviće se već. To je Brams, zna ponekad da bude vragolast.
Videla sam da ste poneli još cipela. - Da, jesam.
Požurimo, pustili smo ga da čeka predugo.
Njeno ime je g-đa Evans. Želimo da se ponašaš vrlo pristojno.
Ti si veoma pametan. I voleo bih da...
Tata.
G- đo Evans, dozvolite mi da Vam predstavim g-dina Hilšira.
G- đo Evans.
A ovo je naš sin Brams.
Dakle, upoznali ste Bramsa.
Kako si, Bramse?
Budi dobar prema g-đi Evans.
Došla je iz daleka samo da bi te upoznala.
Sada idem. Račun Vam je na stolu.
Drago mi je da sam Vas upoznao.
Nadam se da ću Vas videti tokom sledeće isporuke.
Hvala Vam, Malkolme. - Svakako.
Jako mi je drago da sam te upoznala, Bramse.
Nadam se da ćemo biti prijatelji.
Tata, da li bi odneo stvari g-đe Evans u njenu sobu?
Mi bi mogli da počnemo, imam mnogo toga da Vam pokažem.
Bićete sami ovde, da li ćete moći da se snađete? - Da, naravno.
Veliki broj potencijalnih dadilja je već otišlo odavde.
Brams nije želeo niti jednu od njih.
Nijedna od njih nije bila mlada i lepa kao Vi.
Budićete ga svako jutro u 7h i obući ćete ga.
Naći ćete čistu odeću iza Vas.
Dakle, ja bih trebala da...
Probudite ga i obucite. Nema boljeg načina za to od vežbe.
Probudi se, Bramse.
Ne znam za Vas ali to sigurno mene ne bi probudilo.
Vreme je za buđenje, Bramse. - On nije beba, g-đice Evans.
Ne morate da se plašite da ćete da ga povredite.
Izvinite me.
Hajde da pokažemo g-đici Evans kao te oblačimo.
Pustila bih nju da to uradi ali se plašim da ne bi mogla.
Brams uči tri sata dnevno, pet dana u nedelji.
Volim da počnem tako što mu čitam poeziju. Da li znate neku?
Znam onu koju sam imala na ispitima.
Pa, ne mora da bude poezija, naravno.
Bilo koja od ovih knjiga će biti dobra
ali morate da čitate glasno i jasno.
Da, naravno.
- Izvrsno.
Zatim sledi muzika koju on voli.
Bramse...
Moraš da sediš pravo.
Kao dobri mali dečak.
Muzika, g-đice Evans.
Ne znam kako bi Brams preživeo bez njegove muzike.
Ona je njegov svet.
Naravno, voli da je sluša glasnije nego ja ali
ona mu pruža takvu sreću da se ne usuđujem da mu je uskratim.
Ovde ne bacamo hranu, ovo je seoska kuća.
Znate li šta to znači? - Ne.
Znači da smo u stalnoj borbi sa spoljašnjim neprijateljima,
sa vremenom, korovom i štetočinama. Naročito sa štetočinama.
Tako da preduzimamo određene mere protiv njih.
Zdravo, dušo moja.
G- din Hilšir će vam objasniti Vaše ostale dužnosti.
Hrana ide ovde.
Hvala. Sada ću da Vam pokažem klopke.
Dajemo sve od sebe da očuvamo kuću.
Usput, više ne koristimo kamine.
Opasni su i, nažalost, naš poslednji majstor
odlučio je da ofarba prozore i da ih zapečati.
Lično mislim da sve ovo nije neophodno
ali g-đa Hilšir je ubeđena da pacovi ulaze u zidove.
I Brams nikada nije voleo životinje,
oduvek je zazirao od njih.
Plašio.
Znam kako Vam sve ovo izgleda ali, da budem potpuno iskren,
ni sam nisam siguran kako je došlo do ovoga.
Malo po malo i onda sve ovo, rekao bih.
Ono što želim reći je da, ma kako Vama ovo izgledalo,
naš sin je ovde. Sa nama.
Da li razumete, g-đice Evans? - Da.
Dobro. To je vrlo dobro.
Plemeniti Isuse, krotki i milosrdni, pazi na ovo malo dete.
Oprosti mi moje greške i vodi me ka Tebi.
Bože, blagoslovi majku. Bože, blagoslovi oca.
Bože, blagoslovi Gretu.
Bože, blagoslovi mene.
Amin. - Amin.
Danas si bio vrlo dobar dečak.
Poneo si se kao mali gospodin. Mama se jako ponosi tobom.
Da li biste bili Ijubazni da nas ostavite da
malo porazgovaramo nasamo sa Bramsom? - Naravno.
On Vas želi, g-đice Evans. On Vas je odabrao, ako ste radi.
Ne znam, sve ovo je jezivo.
Velika kuća u pustari, bez suseda.
Čak se ni prozori ne otvaraju. Ne radi mobilni ni internet.
Znaš da moraš biti daleko odavde. To je savršeno za tebe.
Imam osećaj kao da ih iskorišćavam.
Ne, ti ćeš biti plaćena što im čuvaš... lutku.
Trebala si da vidiš kako pričaju sa njim.
Da, malo je jezivo ali je to samo na par meseci. Uspećeš to.
Sendi, ako trebaju dve nedelje... - Potreban ti je taj novac.
Onda možeš da kreneš ispočetka i zaboraviti šta je bilo.
I šta onda? - Bićeš ti dobro. - Ma, da.
Šta? - Kol.
Zove bez prestanka.
Čak je i dolazio, na smrt je preplašio Morgana.
Šta si mu rekla? - Ništa. Neću mu reći ništa.
Deluje kao da ga ne brine zabrana prilaska.
Dobro. Nemoj da se uplićeš u ovo. - U redu.
Reci da si pričala sa mnom ali da ne znaš gde sam.
Znam. - Znam da znaš, izvini.
Samo ne želim da te opet povredi.
Kako si mogao?! Šta si to uradio?!
Čekaj samo da kažem ocu.
Ne mogu da verujem da si uradio ovo.
Mama mora sada da ide.
Moraš da budeš dobar dečko jer si nam obećao to.
Izvinjavam se zbog gužve, g-đice Evans.
Dugo nismo bili na odmoru i jedva čekamo da odemo.
Uostalom, čini se da ste zanimljivi Bramsu.
Žalim što nismo imali priliku
da Vam detaljno objasnimo prohteve
za tako posebno dete kao što je naš Brams.
Ali uveren sam da ćete brzo shvatiti. Imam nešto za Vas
što će Vam biti od pomoći.
Raspored. Pravila.
G- đa Hilšir je bila Ijubazna da Vam ih napiše.
Možda Vam izgleda luckasto ali je važno da ih se pridržavate
jer Brams nije kao ostala deca. Zna da bude poseban.
Blašim se da smo ga malo razmazili
tokom svih ovih godina.
Hajde, mama. Malkolm će dolaziti jednom u nedelji da
ostavi namirnice i, naravno, Vašu platu.
Siguran sam da može da odgovori na bilo koje pitanje koje bi
mogli da imate. Oprostite, danas sam malo rastrojen.
Prošlo je dugo otkad smo bilo kuda išli.
Budite dobri prema njemu i on će biti dobar prema Vama.
Budite loši prema njemu...
Ona će biti dobra prema njemu, zar ne, g-đice Evans?
Da, ponašaću se prema njemu kao da je moj.
Jako mi je žao. - Idemo, draga. Vreme je da pođemo.
Bez uvrede, Bramse, ali plašiš me.
Gospode, samo što si stigla ovde a već pucaš.
USPAVANKA ZA BRAMSA
Zdravo, dobili ste Sendi. Ostavite poruku. Ili nemojte.
Ja sam opet. Pozovi me kad budeš mogla.
I pošalji mi neke časopise.
Bilo kakve, ali stvarno bilo kakve.
U redu.
Halo?
Sendi?
Kole?
Treba li ti prevoz?
Sva ova hrana će se baciti? - Ne baš sva.
G- din Hilšir će neku i iskoristiti.
Oduvek je bio izričit oko ove stvari.
Mogao si da me upozoriš.
I da uništim iznenađenje? - Hvala ti.
Kada smo kod iznenađenja, tvoja plata za prvu nedelju.
Za dobro odrađen posao. - Hvala ti.
Ali moram da te pitam nešto.
Da, slobodan sam, verovala ili ne.
Koja je priča sa lutkom? - Da.
Bio je požar i Brams nije preživeo.
Na njegov osmi rođendan. Velika tragedija.
A lutka se je pojavila nedugo posle toga.
To možda zvuči čudno, zapravo i jeste vraški čudno.
Tako bezopasna.
Bili su skrhani bolom. Ne mogu ni da zamislim
kako je to kada izgubiš dete.
Umro je pre 20 godina? Sada bi bio tvojih godina.
Oni žive ovako 20 godina?
U potrazi su za dadiljom od prošle godine.
Verovatno ćeš poludeti u ovoj kući.
Možda bi volela nekada da izađeš.
Mogao bih da ti pokažem ovdašnji poznati noćni život.
Naravno, ne bih rekao Bramsu ali bih rekao svim ostalima.
Upravo sam izašla iz nečega. - Ne, ovo nije to.
Nije, uveravam te u to. Ovo je
kolegijalna učtivost jer smo zapošIjeni od strane istih Ijudi.
To je moja dužnost.
Neće biti nikakvog zadovoljstva u tome, obećavam.
Hoćeš? - U redu, hoću.
Znaš li da je to više novca nego što zaradim za mesec dana?
I platili su ti u kešu? - Da. U funtama.
Šta radiš? - Oblačim se.
Malkolm me vodi u upoznavanje grada.
Ideš li ti to na sastanak?!
Nije to sastanak. Barem ga ne zovemo tako. - Stvarno?
To je više kolegijalna učtivost. - I kako to nije sastanak?
Pa, radimo za iste Ijude, zar ne? - U redu.
Nosićeš crvenu haljinu? - Ne znam, videću.
Da pogađam. Piješ crno vino? - Možda.
Znam da ideš na sastanak.
Dobro je za tebe da izađeš.
Ne možeš da ga odbiješ, on je trgovac.
Greta?
Hej, jesi li tu?
Izvini. - Šta se desilo?
Ništa, to je Brams. - Brams?
On je lutka.
Moja odeća.
Zdravo!
Malkolme, ako si to ti, nije smešno.
Ako je neko gore...
Zdravo?
Ima li koga?
Malkolme!
Gore!
Malkolme!
Ne! Malkolme!
Ne!
Bože! Gore!
Malkolme!
Greta!
Ne. Malkolme! Malkolme!
Provela si celu noć gore?
Koja to devojka ide u tuđi tavan?
Verujem da niko nije godinama išao gore. Šta te je nateralo...
Jedna misterija je rešena.
Proveriću ostatak kuće.
Pa, Greta, zavirio sam u svaki ćošak
ove vrlo lepe i čudne stare kuće.
Svi prozori su čvrsto zapečaćeni. Kuća je sigurna.
Neko je bio ovde, znam to.
Moja odeća.
Znaš, nekada sam mesečario kada sam bio dečak.
Ja ne mesečarim.
Mogu ostati malo, da se uverimo da neki Ijubazni provalnik
neće ponovo ući i zgrabiti svu odeću koja mu padne pod ruku.
Nije mi problem, ionako sam već ovde. - Jesi li siguran?
Apsolutno. - U redu.
Ovo si već igrala pre? - Kada sam bila mlađa.
Reci mi kada budeš bio spreman da igraš u novac. - Ne, hvala.
Pričaj mi o Bramsu.
Rekao sam ti ono što znam.
To je bilo zaista užasno foliranje.
U redu. Šta želiš da znaš?
Kakav je bio pravi Brams?
U gradu postoje dve strane priče. Učtive i one iz paba.
A istina leži negde u sredini.
Koja je učtiva?
Da je bio divan dečak i da je tragedija što je umro mlad.
A ona iz paba?
Da i nije bio tako divan.
Da je bio previše čudan.
Šta je istina?
Jednom kada sam došao da dostavim isporuku,
nisam znao da je tog dana Bramsov rođendan.
G- đa Hilšir je u dnevnoj sobi otvarala poklone sa lutkom.
A g-din Hilšir...
Bio je ovde.
Bio je Ijut.
Pijan, mrmljao je sebi u lice da više ne može to da radi.
Rekao sam mu da ću da se vratim
a on je rekao da popijem piće sa njim, što sam i uradio.
Popili smo par čašica, pričali o vremenu da bih, na kraju,
skupio hrabrost da mu postavim to isto pitanje,
kakav je bio pravi Brams.
Pogledao me je srceparajućim pogledom
koji me je naterao da se pokajem što sam uopšte i pitao.
Rekao je jednu reč.
"Čudan", rekao je.
"Čudan".
To je bilo sve.
Pretpostavljam i jedini ogrovor koji ću ikada dobiti.
Moj red.
Jesi li sigurna da ćeš biti dobro ovde sama?
Da.
Prijatelj uvrnute porodice koja se pretvara da je
lutka njihov mrtvi sin. Baš se može verovati u njegov sud.
Nije takav. Nije morao da dođe i da proveri celu kuću.
Probudićeš se u sred noći a on će stajati pored kreveta,
u tvojoj crvenoj haljini i sa karminom po celom licu.
Ozbiljna sam!
Na svetu postoje zaista loši Ijudi.
Nažalost, ti bi to trebala da najbolje znaš.
Kada smo kod toga, Kol je svraćao do kuće.
Morgan je rekao da je neprestano kucao na vrata.
Kol mu je rekao da želi da ti napiše
pismo i da ti se izvini za sve.
Molim te, reci mi da mu Morgan nije dao adresu?
Nije znao kako drugačije da se otarasi njega, ima 10 godina!
Izvini, Greta. - Ne, znam...
Žao mi je što sam vas uvukla u sve ovo.
Ne govori to, mi smo porodica. I ti nisi uradila ništa loše.
To što se dogodilo je njegova krivica.
Sve ono što ti je oduzeo...
Neću da čitam šta god da mi je taj kučkin sin bude poslao.
Sve se dešava sa razlogom.
Zdravo.
Bože.
Halo?
Greta?
Halo?
Ko je to?!
Izađi, molim te.
Dođi da se igraš sa mnom, Greta.
Greta?
Ko je to?
Zašto ne poštuješ pravila?
Ostavi me na miru!
Šta to radiš?!
Obećavam da ću biti dobar.
Ovaj je tvoj omiljeni.
Da li ovo zaista želiš?
U redu.
Halo? - Greta, Malkolm je.
Zdravo.
Najčudnija stvar.
Kada sam stigla, g-đa Hilšir je rekla da je
Brams uzeo moje cipele,
da je vragolast.
Mislila sam da se šali.
Jesi li dobro? Kakve cipele? Ko je pomerio tvoje cipele?
Ne radi se o mojim cipelama.
Nisam siguran da te razumem. Pozvao sam te...
Moram da idem.
Greta?
Vreme je, dušo.
Buđenje.
Prišla sam vratima i videla kako se
fenjer brzo kreće kroz mrak. "Ide tamo sama?",
pitala je Porterova žena. - Da. - A koliko je daleko?
- 50 km. - Dug put! Nadam se da se g-đa Rid ne boji
ne boji da putuje toliko dugo sama.
Malo se sećam putovanja. Samo znam da su mi dani bili...
Mislim da smo ih sve uradili.
POLJUBAC ZA LAKU NOĆ
Naučiću te ovo. Mogu li, Bramsi?
Nisam znao da umeš da sviraš.
Oprosti. Kucao sam.
U redu je.
Šta radiš ovde? - Nisi se javljala na telefon.
Pa sam pomislio da donesem
narudžbinu ove nedelje malo ranije.
Mogu da se vratim... - Ne, u redu je. Samo te nisam očekivala.
Dobro. Doneo sam usput i poštu.
Jesi li sigurna da si dobro?
Da.
Možeš da je ostaviš tamo.
Izgleda da se ti i Brams lepo slažete.
Da.
Mislio sam da te odvedem u
izlazak u grad. Večera, piće, ples.
Moram da te obavestim da ovde važim za legendu u plesu.
Mislim da ne bih trebala.
Zašto?
Nije valjda da brineš za Bramsa?
On neće da zameri. Zar ne, stari druže?
Naravno da neću. Nadam se da će da izađe,
treba mi malo privatnosti.
Gledaću televizor i imati kupanje. Malo Bramsovog vremena.
Lepo od tebe. Daj petaka.
Možda drugi put.
Da, onda drugi put.
Idem.
Bramse?
Čuješ li me?
Bramse?
Uzmi hranu.
Ako se nalazi duh u ovoj kući, molim te, daj mi znak.
Glupo.
Bramse?
Izvini što si morao opet da voziš nazad. - Jesi li dobro?
Želim da još neko vidi ovo.
Da bih bila sigurna. - Da vidi šta?
On je živ. - Ko je živ?
Brams je živ. - Brams je živ?
Znam, sigurno misliš da sam luda. To sam i sama pomislila.
Samo moram da počistim ovo da ne bi pomislio da obmanjujem.
Da obmanjuješ nije ono što me brine.
Brine me da nisi potpuno poludela.
Iskoristićemo kredu.
Ponekad se i ne pomeri mnogo pa je teško biti siguran.
U početku sam ga merila kako bih bila sigurna
da se to, bez ikakve sumnje, dogodilo.
Idemo.
Ovo je nešto.
To je nešto!
Isprva nisam sve shvatila, sve te čudne stvari ali,
male stvari, poput
koraka, moje ogrlice, mojih cipela, nestanka moje odeće...
Onda sam se setila onoga što si rekao.
Da je stidljiv, da ne želi da ga vide Ijudi.
Ako odeš iz sobe i ostaviš ga samog,
on će ti dati znak.
Ovo je neki trik? Ne misliš stvarno da je živ?
Nije trik. Hajde.
Brame, ulazimo.
Dobro, dobro je.
Hajmo da sednemo. Iskreno, mislim da si iscprljena.
Molim te, Bramse, želim da vidi.
Znam da ti je teško ali uradi to zbog mene?
Želim da vidi inače ću da odem. Ne mogu da ostanem ovde.
Greta, hajde.
Daj mu još jednu šansu.
Ako se ne pomeri i ne desi se ništa, onda sam luda.
Još jedna šansa, u redu, Bramse?
Dobro.
Bože.
Gde je otišao? Kako? - Ne znam. - Kako...
Ne znam, svaki put je drugačije. - Jednostavno je nestao!
Bože.
Tu nikada pre nije bio.
Stvarno neverovatno, zar ne?
Ne znamo čak ni sa čime imamo posla.
Da li je duh ili zarobljena duša ili... - Dečak.
Brams je dečak. - Da, jeste.
Imao je sreću da si ti došla.
Mislim da se ne radi o sreći. - Nije sreća?
Mislim da sam došla ovde sa razlogom.
U redu?
Postoji neko kod kuće sa kojim sam imala nešto.
Kol. Loš momak.
I...
Svako kojeg poznajem me je preklinjao da ga napustim.
A onda sam saznala da sam trudna.
I...
Zakleo se je da će se promeniti.
Da mu je žao.
Poverovala sam mu.
I...
Jednog dana je opet poludeo
i moja sestra me je odvela u bolnicu.
Ali, i pre nego što smo stigle tamo,
znala sam da sam izgubila bebu.
Ono što želim da kažem je
da znam kako je to kada izgubiš dete.
Kao Hilširovi.
To me je spojilo sa njima,
sa Bramsom,
i sa ovim mestom.
Ima li ti to ikakvog smisla?
Da, ima.
Kakav god da je razlog, drago mi je da si došla ovde.
I meni.
Neka Bog blagoslovi Malkolma. Neka blagoslovi i mene.
I neka blagoslovi Bramsija.
Danas si bio divan dečak.
Slatki snovi.
Pa...
To je lepa majica. - Dobio sam je od moje majke.
Ima dobar ukus. - Ne bih znao.
Ne, čekaj. - Jesi li dobro?
Šta se to ovde dešava, dođavola?
Oštetićeš svoje uši, luckasti dečače.
Šta će ti onda muzika značiti?
Posle svega što se desilo, možda bi bilo pametnije
da večeras prespavaš u gradu. U redu?
Ovo što se desilo,
ta muzika,
ona nije bila...
Deca imaju izlive besa. To je bio izliv besa.
Shvatam koliko ti ovo znači.
Ali zastanimo za trenutak,
pogledajmo stvari iz drugog ugla... - Ne treba mi to.
Znam tačno šta se ovde desilo i ja ne idem nigde.
G- đa Hilšir me je zamolila da pazim na Bramsa
i ja sam obećala da ću se brinuti o njemu.
Ovde postoje stvari koje moraš da shvatiš.
Izabrali su me, želeli su da ostanem ovde, sa Bramsom.
Bože.
Trebao sam ovo da ti kažem ranije,
ali nisam želeo da te preplašim.
Devojčica iz grada je jednom nedeljno dolazila
da bi se igrala sa Bramsom. Emili Kribs.
Jednom je došla na njegov rođendan
i nikada se nije vratila kući.
Na kraju su našli njeno telo u šumi.
Njena lobanja je bila smrskana.
Policija je obavestila Hilširove da će
doći da razgovaraju sa Bramsom.
Ali, pre nego što su stigli, kuća je bila u plamenu.
Hilširovi su izašli ali je Brams ostao.
Jesu li ikada našli njenog ubicu? - Ne, nisu nikada.
Ukoliko misliš da je ovo neka duša ili duh ili
ne znam ni ja šta,
nisam siguran da dobroćudno.
Rekao si da je to samo priča iz paba?
Ali šta ako nije?
Znam da me ne bi povredio. Znam.
U ovoj kući nije bezbedno.
Ne idem odavde.
Dobro.
Odmah ćeš da zaspiš, kao dobar dečak.
Ti me ne bi povredio, zar ne, Bramse?
BRAMS HILŠIR I EMILI KRIBS NA ROĐENDANU
Ko je gladan?
Ja sam.
Malkolme?
Hajde da pogledamo.
Malkolme, mislila sam da dolaziš...
Kole.
Ko je Malkolm?
Hteo sam da ti napišem pismo ali znaš mene.
Nikad nisam bio dobar u pisanju.
Njegov je mališa?
Kako se zove?
Brams.
Ovo je šala, zar ne?
Pravi dečak će se pojaviti svakog trenutka?
Nema drugog dečaka.
Plaćaju me da pazim na lutku.
Ozbiljna si?
To čini stvari jednostavnijim.
Celim putem sam razmišIjao kako da te ubedim da dođeš kući
a ispada da imam posla sa dečakom ili ma koje sranje to bilo.
Radio sam u zoni
sa ekipom Eda Brunera. Dobio je ugovor za novi hotel.
I više nego dovoljno posla za sve nas.
To je sjasno, dobio si ono što si želeo.
Razumem zašto si otišla. Razumem.
Naš avion poleće sutra posle podne.
Vodim te kući.
Greta?
Izvinjavam se što sam upao ovako. - U redu je, ovo je...
Ovo je Malkolm. On donosi namirnice.
Drago mi je. - Drago mi je.
Šta ti misliš na ovo sa lutkom?
Ne znam, pokušavam da se ne petljam u tuđe stvari.
Pametan čovek.
Doneo sam namirnice, ako želiš da proverimo spisak?
Da, naravno. Vraćam se odmah.
Šta on radi ovde? - Pojavio se niotkuda.
Mora da ode. Ne možeš da ga pitaš da ostane ovde.
Ne, ne mogu. Neću da mu dozvolim bilo šta da uradi.
Želi da odem kući sa njim. - To se neće dogoditi.
Šta ako te napadne? - Neće. Veruj mi.
Imam plan.
Zvuči dobro.
Drago mi je što sam te upoznao. - Takođe. - Prijatno veče.
Da li moram da budem zabrinut? - U vezi Malkolma? Ne.
Izvoli.
Dakle, večeras neću spavati u tvom krevetu?
Ne. Mogu da ti donesem još ćebadi... - Ne, u redu je.
Šta ćeš sa njim?
Skloniću ga odavde.
Shvatila sam da ne želi da sedi ovde sa tobom.
On je jezivi mali momčić. - Da.
Vidi, Greta.
Žao mi je zbog onoga što se dogodilo.
Samo moram da znam da li si mi oprostila?
Voleo bih da mi to kažeš. - Ne mogu. - Greta...
U redu, ali želim da nešto shvatiš ovoga trenutka.
Ti me ne ostavljaš, Greta.
Neću ni ja tebe, ma gde god da pobegneš.
Da li razumeš?
Sada,
postaraj se da budeš spakovana za sutra ujutru.
U redu?
Ne brini, Bramsi. Neću da te ostavim.
Ali mi treba tvoja pomoć.
Greta!
Kole, šta se desilo? - Ulazi unutra. Odmah! Šta je ovo?
IZLAZI NAPOLJE Jesi li ti ovo uradila? - Nisam.
Ne igraj se sa mnom! Kako to da nisi ti?!
Nikog drugog nema u ovoj kući.
Lutka?
Lutka je napisala to?!
Nemoj da me zajebavaš, Greta!
Dobro, u redu.
Nisi ti.
To je bila lutka.
Daj mi je.
Daj mi lutku. - Ne. - Daj mi lutku!
Daj mi je odmah! - Ne, pusti me!
Umoran sam. - Bio si u pravu, ja sam!
Sada je prekasno! Daj mi lutku! - Ne.
Odmah! Ne šalim se!
Uzmi svoje stvari i idi odavde!
Izgleda da se svima baš jako žuri da odem.
Jesi li dobro? - Da.
Možda si mi ti ostavio tu malu poruku.
Ili ćeš i ti reći da je to uradila lutka! - Šta je uradio Brams?
Kole, ne razumeš šta se dešava. Lutka...
Ne, potpuno razumem šta se dešava ovde.
Daj mi lutku! - Šta je to toliko posebno u vezi lutke?!
Kole! Molim te. - Šta?
Kole! - Dobro.
Šta je to, dođavola?
Mislim da moramo da idemo.
Zašto, šta se događa?
Stvarno moramo da idemo.
Nešto je iza...
Sranje. - Bože!
Greta?
Ustani, hajde.
Bože, šta je to?
To je Brams.
Ne može biti.
Ne!
Stani! Stani!
Ne!
Bože!
Idemo.
Ne radi!
Ormar!
Ovuda. - Ključ!
Ključ! Nađi ključ.
Ništa ne vidim. Bože.
Malkolme, možemo da pobegnemo ovuda!
Krenimo.
Zatvori!
Hajde. - Možemo samo gore.
Kuda? - Uđi unutra.
Malkolme.
Bože.
Ovde je imao sve što mu je bilo potrebno. - Ovde je živeo?
Moramo da pronađemo izlaz.
To sam ja.
Uzeo je moju haljinu, učinio da sam ovde sa njim.
Greta, pronašao sam put na dole.
Gledao me je po ceo dan.
Hajde, ovuda.
"Nećemo se vraćati, devojka je tvoja. Tvoja je..."
Oni se nikada neće vratiti. - Greta, hajde!
Živeo je sve vreme u zidovima. Gledao me je,
a oni su to znali, oni su...
Ide skroz dole.
Idi! Idi!
Hajde.
Ne. - Izlazi, odmah. Kreni.
Da li je spolja?!
Zaključano je! - Otvori ih! - Sranje!
Popušta!
Gde ideš? - Dolazi.
Ne idem bez tebe! - Kreni! Želim da kreneš!
Hajde. Hajde!
Ne!
Greta,
vrati se.
Biću dobar. Hoću.
Greta... - Ne! - Vrati se ovamo.
Vrati se ovamo!
Ne ostavljaj me. Vrati se ovamo!
Ako odeš ja ću ga ubiti! Ubiću ga kao što sam druge!
Ne.
Vratila sam se po tebe, Bramse.
Rekla sam da te neću napustiti, i nisam, zar ne?
Rekla sam ti da neću.
Bramse!
Vreme je za spavanje.
Bramse, rekla sam da je vreme za spavanje.
Idemo.
Znaš pravila.
Spusti to dole, Bramse.
Jesi li spreman za spavanje?
Ispod pokrivača.
Budi dobar dečko, Bramse, i spavaj.
Poljubac.
Večeras nema poljupca, Bramse.
To ti je kazna, žao mi je.
Poljubac.
Malkolme.
Malkolme!